Resync: Xenzai[NEF]
Dette har skjedd:
Jeg trodde aldri det skulle være du.
Kaito!
Din far. Han er død. Drept.
Det vi kan gjøre, begynner med tankelesing. Så blir det mye mer.
Kensei?
Alt han har malt, har blitt til virkelighet.
Hun heter Claire Bennet. Husker du faren hennes?
Skal vi drepe ham?
- Jeg og Bennet har samarbeidet. - Hvorfor forteller du det nå?
- Han fant oss. Vi må dra. - Han med brillene er faren min.
Vi må flytte.
Hva har du på deg?
Uniformen min. Vi har trening.
- Jeg var kanskje uklar. Vi flytter. - Du var ikke uklar. Jeg blir.
- Gå og skift, ellers skal jeg... - Hva da?
Kidnappe og eksperimentere med meg? Slette hukommelsen? Du har gjort det.
- Så sprøytet du inn... - Du skjønner ikke det der.
Jo, det gjør jeg faktisk.
Du kidnappet West.
- Hva? - Da han var rundt tolv.
Da han så deg i går... Han ble helt vettskremt.
- Pappa kidnapper ikke folk. - Pappa lyver. Ikke hør på ham.
- Claire! - Slutt å forsvare ham!
Det er alt du gjør! Vi flytter, lyver og bytter navn!
Jeg vil at du skal få et normalt liv.
Det handler ikke om meg, men om det du har gjort.
- Om ikke du og kjæresten hadde... - Slutt å skylde på det!
Uansett hva jeg gjør, så vil dette aldri ta slutt.
Vi kommer alltid til å være på rømmen.
Ikke gå herfra!
- Hva skal du gjøre? Binde meg fast? - Om jeg må.
Nå holder det! Legg vekk teipen, Noah.
Claire, gå på skolen og si adjø til vennene dine. Vi flytter i kveld.
Jeg hater deg.
Det er tradisjon at den eldste sønnen taler for å ære den døde.
- Hiro, går det bra med deg? - Nei.
Jeg kom tilbake for sent. Nå er han død.
Vi vet ikke engang hvem som drepte ham.
Alt er min feil.
Nei, det er det ikke. Gå tilbake og hedre din far.
Nei. Holder jeg en minnetale, vedgår jeg at han er borte.
Jeg er ikke klar til å gi slipp på ham.
- Jeg må dra bakover i tiden. - Hiro, vær så snill...
Hiro...
FOR EN UKE SIDEN NEW YORK CITY
- Jeg tar dødstrusler alvorlig. - Har en av oss sendt dem?
Ja. For smerten vi forårsaket og menneskene vi drepte.
Våre lidelser tar aldri slutt.
God morgen.
- Hvordan har du sovet? - På puten min.
Ingen mareritt? Ingen marerittmann? Bra.
Hva så du på?
De personene hører sammen. Noen ble skadet. Jeg vil finne resten.
- Jeg kan finne dem. - Nei.
Jeg gjorde en feil. Jeg skal aldri be deg igjen.
- Jeg vil at du skal være normal. - Det er jeg ikke. Jeg kan finne folk.
Vil du hjelpe til? Kom.
Hjelp meg å glemme marerittmannen, så blir alt normalt.
Gå på skolen, ha det gøy, så skal jeg være en underbetalt politimann.
Avtale?
Men hvorfor kan vi ikke det?
Bare gjør det, er du snill. For min skyld.
Greit, jeg gjør det for din skyld. Alt blir normalt igjen.
Kom og spis frokostblandlngen din.
Velkommen til Costa Verde. Vi tar Claire, tar hånd om faren og drar.
- Mener du "drepe"? - Det er en eufemisme.
- Jeg gikk aldri med på det. - Du var lojal mot Bennet.
Dere tenkte å knuse firmaet. Bra du fortalte det.
Det viktige er at Claires blod kan kurere Niki. Jeg vil gjøre det rette.
Jeg liker at det moralske kompasset ditt peker mot nord.
Derfor får du en ny partner som kan utføre ting.
Kompasset peker i nord-nordvestlig retning.
- Du bruker vel solfaktor? - Ikke vær så overbeskyttende.
Dr Suresh, dette er datteren min, Elle.
Datteren din? Er hun bøddelen?
Hva er superkraften din? Boksesekk?
Har du øvd på skarpskyttet ditt?
Du, "Fight Club", se her.
Hva vil du?
- Jeg tenkte at du kom denne veien. - Slutt å late som, spionjenta.
Jeg later ikke som, og jeg sverger på at jeg ikke er spion.
Jeg er bare...
Jeg er bare en heiagjengleder.
Så det er en tilfeldighet at faren din er fyren som kidnappet meg?
- Hvorfor sa du ingenting? - Jeg var egoistisk. Du likte meg.
Du var som jeg, og jeg trodde at om jeg fortalte det, -
- ville alt bli ødelagt.
Og slik ble det vel også.
Familien min skal flytte.
- Når da? - I kveld.
Men jeg skal ikke bli med. Jeg blir igjen på grunn av deg.
Jeg vil tro på deg.
Men det gjør jeg ikke.
Jeg må tenke litt på dette.
UNNSKYLD
Jeg venter på en spesialagent. Det samarbeidet avdelingene imellom.
Ja, jeg kan vente.
- Hva gjør du? FBI var på tråden. - Hvorfor det?
- Jeg har spørsmål om Nakamura-saken. - Angela Petrelli har tilstått.
Hun er uskyldig.
Det er større enn det. De var med i en organisasjon alt på 70-tallet.
- Som et diskotek? - Nei, som et forskningssenter.
Alle. Nakamura, Linderman, Arthur Petrelli, faren min, Adam Monroe.
- Faren din? - Ja.
- La dette fare. Jobb på ordentlig. - Dette er viktig.
- Folk kan miste livet. - Du kan miste jobben.
Jeg trenger deg her på jorden. Skjønner du?
Nei.
Hva sa du, betjent?
Gi meg et døgn. La meg snakke med Angela Petrelli igjen.
Du får et døgn. Snakk med Angela Petrelli igjen. Så får det holde.
Takk. Kjempegod idé.
- Er det han? - Han ser mye yngre ut der.
Han kan tydeligvis fly.
Gjorde du virkelig det Claire sa? Kidnappet ham som barn?
Jeg trodde på det vi gjorde.
Jeg forstår ikke hvorfor jeg ikke tar ungene og går fra deg.
Kom hit. Jeg vil vise deg noe.
Husker du bildet av Kaito Nakamuras død?
- Det er vanskelig å glemme slikt. - Jeg fant de sju andre bildene.
- I går. - Det der er Claire, ikke sant?
- Er det der...? - Claire har rett. Det handler om meg.
- Kommer han til å skyte deg? - Suresh er en av de snille.
- Tror du West er innblandet? - Vet ikke. Jeg må snakke med ham.
Alt holder på å styrte sammen.
Jeg trenger deg virkelig nå.
Jeg skal kjøre Lyle til skolen.
- Hallo? - Kan Molly bruke evnen sin?
Jeg må finne en gutt og rekker ikke å lete. Han heter West Rosen.
- Går det bra? Du høres... - Ja eller nei?
Ja, naturligvis.
Mohinder? Bare...
Takk.
- Det var Bennet. - Vet han at vi er her?
Nei. Han ville ha hjelp til å finne en gutt.
- Vi kan kanskje dra nytte av det. - Hvordan da?
Vi lurer ham vekk fra Claire, så trenger han ikke dø.
Vet du hva som skjer når man endrer planene?
Nei.
Ikke jeg heller.
For vi gjør ikke slikt.
Vi gjør det på min måte, ellers forteller jeg Bennet alt.
Han er farlig. Du så hva han gjorde i Ukraina.
Tror du ikke han ville gjort det samme mot deg?
Nei, det tror jeg ikke.
Han er skjønn.
Får jeg beholde ham?
Greit, vi gjør det på doktorens vis.
Jeg søkte godtgjørelse ved å hjelpe Hiro fullføre sin skjebne-
- og redde verden.
Hvordan hjalp du din sønn?
Jeg drar til Japan i kveld. Jeg foreslår at du også forsvinner.
Far!
Hiro?
Du har kommet tilbake!
- Hvor har du vært, Hiro? - Japan. I 1671.
Takezo Kenseis tid. Du må fortelle meg alt.
Senere. Nå må vi komme oss vekk herfra.
Du kommer til å dø her i kveld!
- Hvordan vet du det? - Jeg var akkurat i begravelsen din.
Begravelsen min?
- Da er det min skjebne. - Det trenger det ikke være.
Vi har guders krefter.
Det betyr ikke at vi kan leke Gud.
Nei. Du er egenrådig.
- Og du lar følelsene styre. - Du følte det slik en gang.
Jeg var ung, men jeg husker det. Jeg skal vise deg det.
- Hvor skal du? - Jeg kan ikke bare vente.
Han og Claire går på samme skole. Jeg vet hvor det er.
Husker du meg? Jeg er ikke supersterk. Snart mister jeg deg.
Hva vil du? Vi studerte evnen din.
Jeg blåser i det. Claire.
Jobber dere sammen? Brydde hun seg noen gang om meg?
Hun nevnte deg aldri. Hører du hva jeg sier?
Hun løy for meg, så jeg antar at du er viktig for henne.
Nå skal du høre nøye etter. Jeg tar med meg Claire. Vi flytter.
Du skal overbevise henne om at det blir best slik.
- Hallo? - West er i Costa Verde.
- Krysset Verbena og Palm. - Nå?
- Er du sikker? - Molly har rett.
Jeg vet ikke hvor lenge han blir. Skynd deg.
Greit. Jeg drar dit med en gang.
Hva er det som skjer?
Claire er i fare.
Jeg trenger din hjelp.
Claire Butler! Skynd deg hit!
- Du kom ikke i morges. Går det bra? - Ja, fint.
Bra. Kom hit.
Dette er mr Bishop. Han vil snakke om Debbie-hendelsen.
Kall meg Bob, er du snill.
- Er jeg ille ute? - Nei. Jeg har bare noen spørsmål.
Mindreårige som drikker er svært alvorlig.
- Har du sett lignende hendelser? - Nei, sir. Ikke noe slikt.
- Du lyver vel ikke? - Nei, sir.
Slike ting kan legge et liv i ruiner. Du vil vel ikke det, miss Bennet?
Hva kalte du meg?
- Har du drept mange mennesker? - Det angår ikke deg.
Nei, det gjør det vel ikke.
Bennet...
La meg snakke med ham først. Alene.
- Er du sikker? - Ja. Han stoler på meg.
- Hva gjør du her? - Beklager at jeg løy. Hør på meg.
- Tvinger de deg til dette? - Ingen tvinger meg til noe.
Jeg ber deg om å gi oss Claire. Vi trenger blodet hennes.
Du har blitt som de. Tuller du med meg?
Du får henne tilbake uskadet. Det er et løfte
Jeg stoler ikke på deg lenger.
Hun er viktig for arbeidet vårt og kan redde liv.
Slik hørtes jeg ut for ti år siden. De indoktrinerer en.
Jeg forklarte det til deg.
- De er ikke som du tror. - De får ikke Claire.
Jeg må gjøre det jeg mener er rett.
Begynn å kjøre.
Vær så snill.
Pappa!
Mamma? Lyle?
Det kom en fyr på skolen som avslørte meg.
Pappa hadde rett. Jeg dummet meg ut. Vi må stikke.
- Hva er dette? - Faren din tror det skal skje.
Isaac Mendez var en flink kunstner og svært treffsikker.
Hyggelig å ses igjen, Sandra.
- Kjenner du ham? - Ja.
Han var regional salgssjef i Primatech Paper.
Hvem er partneren din? Firmaets filosofi: En av dem, en av oss.
Hvem er din?
Jaså, Elle.
Kjenner du henne?
Helt klart.
Hei på deg.
Du lyver for meg, forråder meg og jakter på datteren min.
Hvordan trodde du det ville slutte?
Mr Butler, hva gjør du?
Ingen skal ta den lille jenta mi.
Sandra! Claire!
Han tok Claire. Bob. Hva i svarte er det som skjer?
- Ingen fare. Vi får henne tilbake. - Hvordan da, Noah?
Jeg har det tilsvarende.
Hei, mrs Butler.
Hyggelig å se deg igjen.
Har du pakket Mister Muggles' hundebad?
- Jeg må snakke med faren din. - Tror du dette er min første dag?
Det gjør infernalskt vondt, ikke sant?
- Jeg vet alt om evnen din. - Du vet ingenting om meg.
Jeg var der da faren din tok deg med dit.
Du var en normal jente. Enhjørninger og regnbuer.
Så begynte testene.
Den menneskelige hjernen takler ikke så mye elektrisitet. Stakkars jente.
Faren min ville aldri tillatt det.
Faren din ledet eksperimentene.
- Jeg husker ikke det. - Jaså, ingen minner?
Som om noen fjernet dem?
Hvorfor tror du at jeg aldri lot firmaet komme nær Claire?
Jeg ville ikke at hun skulle bli du.
Jeg må snakke med faren din og arrangere et bytte. Claire mot deg.
- Om han ikke vil forhandle, da? - En far gjør alt for datteren sin.
- Hvor er du, Elle? - Rør datteren min, og jeg dreper din.
Så dreper jeg deg. Vi er på Imperial Beach parkeringsplass om to timer.
Vi skal visst på stranden.
- Lov at du lar faren min være i fred. - Dessverre. Han har datteren min.
- La meg snakke med ham. - Det har ingen hensikt.
Når han har bestemt seg, er han sta. Derfor fikk han deg.
Vi trodde han ville være lojal til siste slutt. Vi fikk rett.
Det er synd. Du hadde passet utmerket i teamet.
Du og blodet ditt. Du kan hjelpe mange mennesker.
Bra. Ta så mye blod du vil, men la faren min være i fred.
Ingen trenger å dø.
- Hvor er vi? - Aoyama-kirkegården.
- Når da? - For 17 år siden.
Mor har nettopp gått bort.
- Hvorfor gjør du dette? - Du må forstå min smerte.
Og hvorfor jeg må redde deg. Husker du ikke sorgen da hun døde?
Det var den sørgeligste dagen i mitt liv.
Men det forandrer ingenting.
- Trodde du at det skulle fungere? - Du kan ikke dø.
- Dåraktige gutt. Ta meg tilbake nå! - Nei!
Unnskyld.
- Herregud. Du er... - Jeg er Takezo Kensei.
Ja.
Ja, det er du.
- Moren min døde. - Jeg vet det. Jeg husker det.
- Hvorfor maler min far graven? - Det er tradisjon.
Ektefellenes navn graveres i sten.
Faren din maler navnet sitt som et løfte om å forenes med din mor.
- Skal far også dø? - Ikke på lenge enda.
Nei, jeg må stoppe det! Jeg er en helt!
Noen ting kan selv ikke Takezo Kensei forandre.
Vi kan ikke leke Gud.
- Men jeg må hedre ham. - Hør på ham.
Lær fra ham.
Styrke, ansvar og rettferdighet.
Rettferdighet? Hvordan da?
Hiro!
Kom hit!
Du hadde rett, far.
Jeg oppførte meg barnslig. Tilgi meg.
- Jeg skal ta deg tilbake. - Først skal vi vise vår aktelse.
- Takk for hjelpen. Dra hjem nå. - Glem det.
- Jeg blir med. - Det er farlig.
Jeg kan få Claire raskt vekk derfra.
Greit. Vent på meg i bilen.
Jenter får seg kjæreste som ligner på faren deres.
- Fordi han kan fly? - Nei, den ekte faren hennes. Du.
Alt han bryr seg om, er å beskytte henne.
- Om noe skulle skje... - Det eneste som skjer-
- er at du tar med deg Claire hjem.
Jeg antar at dette er vårt farvel.
Jeg har aldri reist i tiden før.
Jeg er stolt over deg.
Min sønn.
Farvel, far.
Hils mor fra meg, er du snill.
Jeg trodde aldri at det skulle være du.
Sir, jeg har det!
Hallo! Sir!
Sir!
Du hadde rett, Ando.
Jeg kan ikke redde ham.
Men jeg kan finne ut hvem som drepte ham.
Takezo Kensei?
Det er umulig.
Besøker du meg igjen, venter jeg at du gjør meg til en ærbar kvinne.
- Det er faktisk planen min. - Prøver du å lese tankene mine?
Jeg kjente faren din da han kunne det. Du imponerer ikke meg.
Merkene du er dekket av, fikk faren min deg til å lage, hva?
Kjente du ham da tankelesingen ble noe mer?
Da han innså at han kunne sette tanker i hodet på folk?
Ikke gjør dette.
Du skal svare sannferdig på spørsmålene mine.
For en gangs skyld.
Hvem drepte Kaito Nakamura?
- Det var Adam. - Han ble låst inn for 30 år siden.
- Hvorfor det? Farlig som en bombe? - Nei, verre.
- Vi trodde at han bare kunne lege. - Som Claire, barnebarnet ditt.
Vi visste ikke at om cellene kontinuerlig regenereres, -
- så vil man ikke bli gammel. - Definér "gammel".
400 år.
- Vet du hvor Adam er nå? - Han vil ta hevn og drepe oss alle.
Du, Bob, pappa og denne kvinnen er igjen. Hvem er hun?
Ikke gjør dette, vær så snill.
- Du må fortelle sannheten. - Sannheten...
Vår generasjon pantsatte sine sjeler for å redde deres.
Vis litt respekt for det. Kom over faren din og la oss være i fred!
Det er alt jeg vil. Men Adam er løs, og kvinnen står på listen hans.
Fortell meg sannheten. Hvem er hun?
Hun vil bare få være i fred.
Jeg lovte henne det.
Tar du hemmeligheten fra meg, er du ikke bare som din far.
Da er du ham.
Hva slags bil kjører du? Riktignok kan du fly, men du har vel en bil?
Ja, en skranglete SUV.
- Jeg kjørte en Citroën 52 som ung. - De er tøffe.
Når vi har Claire, flyr du av gårde med henne, samme hva som skjer.
- Forstår du det? - Ja, sir.
Det trenger ikke være slik.
Pappa, bildet!
Claire!
Elle!
Hva jeg enn gjør, kommer vi alltid til å være på flukt.
Men om du dør, Bob, så dør firmaet med deg.
Vær så snill, ikke gjør dette.
Pappa!
Det siste jeg sa til faren min...
...var "Jeg hater deg".
Du mente det ikke.
Jo, det gjorde jeg.
Jeg spiller det av om og om igjen.
Nå får jeg aldri sjansen til å ta det tilbake.
Jeg nekter å holde en minnetale for min far.
Holder jeg en minnetale, vedgår jeg at han er borte.
Min far er ikke død.
Kaito Nakamura-
- lærte meg forskjellen mellom rett og galt.
Hva det innebærer å være en helt.
Så lenge lærdommen hans lever videre inne i meg, -
- kommer han aldri til å dø.
Min far lærte meg å forstå-
- at noen saker ligger i Guds hender.
Men i alle andre tilfeller...
... har Gud gitt oss muligheten til å velge.
Min far ga meg verktøyet for å utkjempe framtidens kamper.
Hver hånd jeg rekker ut i vennlighet er hans hånd.
Og hvert slag jeg slår for rettferd, er hans knyttneve.
Så lenge jeg bevarer lærdommen han ga meg...
... og så lenge han lever videre i hjertet mitt...
... kommer min far aldri til å være virkelig død.
Herre...
FORTSETTELSE FØLGER
Resync: Xenzai[NEF]